La lluna en un cove
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEi2e-FpWdEumshoFSeU0W3VBOUDmWYUJjQwOUMsHbzOqqPmJgRVwtLgB8yukPHWoCdZPVaTcctt-C4Qq84E93WFzEqbx8GvCVicAZohyx2aOstdLiqqjYaXC7UOMqWFOKj-SIl-H0hczILw/s320/Golondrinas-Pozo%5B1%5D.jpg)
- Pobra lluna com s’ha de veure! Com pot ser que hagi anat a parar dins d’aquest pou? He d’ajudar-la a sortir d’aquí.
Va agafar la galleda i va intentar atrapar la lluna per després apujar-la. Però la galleda es va enganxar en una pedra i el nostre amic es va pensar que no podia hissar-la per culpa del pes de la lluna.
Va fer força i més força, i tanta en va fer que en el moment que es va desenganxar, l’impuls el va fer caure enrere. En aquesta posició, va veure com la lluna lluïa enmig del cel:
- Lloat sigui Déu, de ben segur que amb aquesta caiguda em dec haver trencat un parell de costelles, però com a mínim he salvat la lluna d’una mort segura. Mira com enlluerna, ja més tranquil·la, a casa seva, al firmament!
Etiquetes de comentaris: Contes de per riure
0 comentaris:
Publica un comentari a l'entrada
Subscriure's a Comentaris del missatge [Atom]
<< Inici